Dr Schwiman hade rätt. Visst är det romantiskt?
Cykeln väger lika mycket som en död ko. Har Hitler designat dem?
Herregud! Används de i Tour de France?
Det gamla är charmigt.
Min är visst trasig.
Och det blir nog regn.
- Varför är du så pessimistisk? - Jag är realistisk.
Samma sak för dig.
Vilket arrondissement är vi i?
Cykla bredvid mig, annars kan jag lika gärna cykla ensam.
- Visst. Jag är ändå trött. - Visst.
- Är min man här? - Nej, madame. Vi var oroliga för er.
- Ingen fara. Och Jacques? - Jag är redo!
- Håll i dig. - Oj! Jag tar dubbelt betalt.
Säkerhetsvakten släppte inte in mig.
Nej, Londons borgmästare kommer.
Jaså? Sexigt! Får jag säga hej?
- Han har sin man med sig. - Synd.
Dagens post, madame. Och det här kom med bud.
OM DU GILLAR DET, BÄR DET IKVÄLL.
- Jag vill ha chokladmjölk. - Och jag en dubbel vodka.
- Steven! - Hur mår ni, små apor?
Sean... Hur mår du, María?
- När kom ni, mr Steven? - I eftermiddags.
Vad händer? Fyller nån år?
Inte alls. Bara en liten middag för tolv.
Tack.
- Du måste äta nåt, Rose. - Nej.
Säg till henne, mr Steven.
- Svälter du dig som mamma? - Smala mamma, ja!
Gör inte det. Ingen gillar en mänsklig tandpetare.
Jag ska leta upp pappa.
Lyssna på din storebror och ät upp potatisen.
Okej, testa.
Kommer du inte att sakna den?
Det är klart. Den var din farfars bästa köp.
Han skulle skära pungen av mig.
- Sälj nåt annat. - Jag behöver pengar.
- Sälj Annes juveler. - Du är inte rolig.
- Ska jag låna dig? - Kan du det?
50 000, tills försäljningen är klar?
- Jag ringer mamma. - Ge henne inte det nöjet.
- Hur mår hon, förresten? - Hon blir äldre, tyngre och rikare.
Hon lämnar aldrig London. Hon röstade för Brexit.
Begripligt. När du föddes var hon tokig i Margaret Thatcher.
Hon sa att jag måste rösta på Reagan.
- Gjorde du det? - Nej, vi var i Aten. Vårt sista år.
- Hur går skrivandet? - Min förläggare kommer till Paris.
Jag har inget att visa honom. Det vet han.
Varför kommer han, då?
När han skriver av Eurostar-resan är jag en av hans bästa tillgångar.
Det är dags.
Varsågod, sir. Ta en.
I mitt land kallas det mektoub, "din framtid".
"Ikväll ska du få träffa en speciell person." Det var inte så originellt.
Och om den speciella personen-
-är en mystisk vacker dam?
Drar du upp?
Jag skulle hellre klä av dig.
Du hade din chans.
- Tio, elva, tolv... tretton? - ¡Madre de Dios!
- Precis. Vem har gjort det? - Jag.
Hej, Anne. "Välkommen till Paris, Steven. Känn dig som hemma."
- Och bjud dig själv på middag. - Bob bjöd mig.
Det sa han inte. Typiskt.
Tretton vid bordet betyder otur.
Och dessutom jag.
Beklagar, men pappa är väldigt glad att se mig.
Herregud, ta bort de där.
- Var stolt över mig. - Får jag döda dig istället?
Ner med huvudet och rotera.
Jag minns vartenda ord.
Erkänn att jag lär mig snabbt. Pappa också.
Duka till en till. Det finns en stol till i hörnet.
Du är jättefin, Anne.
Den här blir bra. Och den här.
Stopp, allihop! Titta på mig.
Jag behöver en kvinna till.
- Madame? - Det finns ingen annan lösning.
Jag är husa. Husor äter inte middag med sina arbetsgivare.
Dumheter. Du tillhör familjen.
- Jag har förskräcklig brytning. - Den är charmerande.
- Men vad ska jag säga? - Du behöver bara sitta.
Du kan väl sitta? Kom nu. Vi hinner inte diskutera.
Vilken ska vi ta? Nej... Nej... Här. Kolla om den passar.
Vi har inte samma storlek. Mandy kan ha den.
Mandy är filippinska. Ingen bjuder filippinskor på middagar.
Bara nobelpristagaren Aung San Suu Kyi. Men hon är från Burma.
Mandy kan varken engelska eller franska.
Jag vet inte ens om hon kan filippinska. Det går inte.
Vi ska inte berätta att du är husa.
- Vad ska vi säga, madame? - Inget. Bete dig som en vän.
Jag svimmar, madame. Jag kan inte ljuga.
- Det är bara att le. - Så här?
- Josiane, då? - Hon är ny. Jag känner henne inte.
Josiane är jätterolig. Hon kan skoja.
Hon kan imitera Sarkozy. Den perfekta gästen.
Josiane har storlek 44. Du är päronformad, men inte fet.
Vi tar de byxor du har.
- Det är ingen bra idé. - Jo, María! Kom igen nu.
Vi kommer att skratta åt det en dag. Som när du var tomte.
Med skägg. -Jacques!
Där är du ju. Inte för stort och vräkigt, men skynda på.
Och skorna?
- Vad har du för skostorlek? - 38.
Herregud! Göm dem bara!
Rika kvinnor har inte 38:or. Loubotin tillverkar inte ens 38:or.
Toby! Välkommen till Paris! Bra att de släppte in dig.
Som Londons borgmästare utfärdar jag visum.
- London? Var ligger det? - Lilla England. Tidigare imperium.
- Nu minns jag. Rule Britannia... - Just det.
Du måste vara Michael. Bob Fredericks.
Trevligt att träffas. Fint litet ställe.
Litet men mysigt.
- Hej, Toby! - Underbart.
Hej, Michael! Mina kära!
Ursäkta för livvakten. Det är Tobys favoritaccessoar.
Har du med dig provsmakaren? Tänk om vi serverar gift.
Jag har inga nyheter, Bob, men det är ingen fara.
Ge dem en vecka till.
- Antoine! Hélène! - God kväll.
Så trevligt att ses igen!
Vad fint det är här!
Tycker du om det?
- Steven! Jag har läst din bok! - Jaså?
Din fars naken-hole-in-one. Och Anne gav de sexiga caddierna sparken.
Inget har förändrats.
- Grattis till omvalet. - Tack.
- Du bara stiger i graderna. - Men skriv inte om oss.
- Vår hemlighet behöver inte spridas. - Lugn, jag har skrivkramp.
- Har jag en bra plats? - Ja, i hörnet.
- Titta! Hemgjorda. - Fina.
Låtsas att du bär en kinesisk vas på huvudet.
- Sträck på dig och gå långsamt. - Steven!
Då glänser du, María. Du glänser.
- Det kommer inte att funka. - Jo, då.
Det är kallt ute. Du behöver nog ett extra lager.
- Det är ju sommar, mr Steven. - Precis. Party.
Hur ska du hantera pressen?
En Caravaggio byter inte ägare ofta.
Det är väl ingen brådska?
Naturligtvis inte. Vi måste vara nöjda båda två.
Röntgenteamet vill ha 10 000 euro till.
De skickar sina bästa från New York.
Låt mig ta halva kostnaden.
Absolut inte. Kommer inte på fråga.
Bara du bjuder in mig när du har hängt upp den.
Jag ska inte ha den hemma.
Den får en hedersplats på mitt museum.
När vi vet att den är äkta.
- Vad är det för trams, María? - Det kommer inte att funka, madame.
Paret Bernard har sett henne förr.
Ingen tittar på en husa.
Kom ut nu, María.
De kommer att känna igen mig.
Då tror de att de har sett dig på en modevisning.
Det är syndigt att ljuga, madame.
Du ljuger inte. Du har en roll i vår egen lilla pjäs.
Som att vara med i en film. Från ABC till HBO. Fattar du?
Inte direkt.
Undvik dem bara. Du sitter ändå på kanten.
Jacques, då? Han kan bli en perfekt gäst.
Ja! Steven, har du en klänning jag kan ha på mig?
Det här är Bobs fel och han ska få lida.
Får jag se på dig, María!
Herregud, hon är inte ens påklädd.
Fixar du till henne? Lyssna på mig.
Prata inte för mycket. Le inte för mycket.
- Och ät inte för mycket. - Ska bli, madame.
Drick inte för mycket heller. Ingen gillar det. Tro mig.
Hur ligger jag till som elev?
Du är inte den mest disciplinerade.
Du är den flitigaste.
- Den flitigaste? - Ja.
Jag önskar att jag kunde säga nåt på franska, men jag är förvirrad.
Du är alltid förvirrad.
Anne! Inte alltid. Minns du min fransklärare?
- Ja, Melanie! - Fanny. Jag heter Fanny.
Ja, just det. Så dumt av mig.
Ingen fara. Jag lystrar till nästan vad som helst.
Prata inte för mycket. Ät inte för mycket.
Le inte för mycket. Som om det vore lätt.
Ja.
Är du galen?
Vem är det?
Vad hon heter eller vem hon egentligen är?
Vad pratar du om?
Hon kallar sig María Escalante.
Men egentligen är hon María Immaculata av Bägge Sicilierna.
- Allvarligt? - Grevinna av Asturien.
Huset Bourbon. Syssling till Juan Carlos, men det förnekar hon.
Och jag har inte sagt nåt.
Tycker du om Caravaggio?
- Jag älskar den heliga familjen. - Vad bra.
Jag har ett porträtt av Jesusbarnet vid min säng.
Av vem då? Jag tycker mycket om mästarna.
- Låt mig gissa. El Greco? - Nej.
- Goya? - Nej.
Nu vet jag. Dalí. Jag har rätt, eller hur?
Konstnären är inte så viktig. Det är Jesusbarnets uttryck.
Ja, det ska vi inte ta för givet.
Och den heliga modern, så hon älskar honom!
Middagen är serverad.
Det är en sorts sista måltid ikväll.
Kanske sista gången du ser den här tavlan.
Jag är konsthandlare och ska sälja den till Antoine Bernard.
Monsieur Antoine. Han är en vän till familjen.
Strålande. Låt mig presentera mig.
- David Morgan. Jag bor i London. - Jag heter María.
Inget efternamn?
Inte ikväll. Jag är en vän till madame.
HBO, inte ABC.
Tack.
- Bon appétit. - Bon appétit, raring.
Vad är man om man är gift med Londons borgmästare?
Alla frågar det. Bara en drottning till, antar jag.
Underbart. Du borde ha handväska.
- Vad jobbar du med? - Jag är frisör.
Nej, jag var det, men jag tänkte: "Jag kan inte vara bög och frisör."
För klyschigt. Så jag ändrade allt.
- Vad blev du då? - Slaktare. Jag skojar bara.
- Han är psykolog. - Och lät dig ställa upp i valet?
- Ja, felbehandling. - Det må jag säga.
Hur kom det sig att ni flyttade till Paris?
Det här huset. Och min farfar var fransman.
För att behålla en kvinna måste man tillfredsställa hennes neuroser.
Eller hennes psykoanalytiker.
- Pratar hon om honom? - Inte med alla.
Dr Schwiman kan nog lära Michael ett och annat.
Om att ta betalt, absolut.
Har ni repeterat eller pratar ni alltid så här fort?
- Ja, och så sarkastiskt. - Åratals träning, kära du.
Det är svårare att ljuga när man pratar fort.
Det är väl därför min man pratar så långsamt.
Ska Eiffeltornet som sexsymbol rädda ert äktenskap?
Jag ska fråga honom.
Tror du verkligen att kärlek kan bestå? Du är ju så smart.
Kan du fortfarande vara en av dem? Du måste släppa taget.
Blommor förfryser och blommar upp igen.
Var inte så cynisk!
Allt tråkar ut oss, min ängel. Det är en naturlag.
- Och vad föreslår du? - Äktenskapsbrott, raring.
Du tar bara med dig problemet vart du än åker.
Bli din mans bästa vän och ät lunch med mig imorgon.
- Du är ond. - Nej, jag är fransman.
Den här är jättegod.
- Oj! Låt mig hjälpa till. - Det är bara vatten.
Jag brukar hälla vatten över mig så att kvinnor kommer och hjälper mig.
Det är genetiskt. När en kvinna ser en fläck måste hon gnugga.
Du är rolig. För att vara amerikan, alltså.
Alla från Cambridge vet vad som är roligt.
Alla engelsmän jag känner tror att de är roliga, men de skrattar aldrig.
- Jag avskyr dem. - Jag med.
Vad tycker du, María?
Jag gillar inte engelsmän, men jag gillar Hugh Grant.
Ni vet, han i i "Bridget Jones".
Och det är han som dansar i "Love Actually". Så här.
Vet ni vem han är? Snyggingen?
Han hade en affär med...
Skit också, jag minns inte vad den lilla horan hette. Den prostituerade.
Det är klart att vi vet vem Hugh Grant är.
Du ser ut som han. Som Hugh Grant.
Vi ser alla likadana ut, från den delen av världen.
Likadana ansikten, likadana blå ögon, samma lustiga tänder.
Väldigt fint.
Men jag gillar inte hans filmer. Lyckliga slut och kyssar i regnet.
Förakta inte folk.
Folk älskar lyckliga slut. De kan inte stå emot.
Hjälten springer och kysser henne i regnet.
Folk älskar det.
Ställer du upp i premiärministervalet?
Högste ledare. Skulle du ställa upp i presidentvalet?
Om du var min första dam.
Sysslar du med politik?
Nej, jag är musiker. Klassisk pianist, närmare bestämt.
Vad bra. Hur gammal är du?
- Nio och ett halvt. Och du? - 32 och ett halvt.
- Är det där din far? - Nej, det är Fedor, maestron.
Hoppas att du gillar middagen. Jag är så glad att du kunde komma.
- Pratar han engelska? - Nej, han pratar aldrig.
Våra barn Frank och Robin.
Så fina. Precis som sin mor.
Tack!
Det är svårt att fortsätta vara sexig som ensamstående mamma.
En ständig kamp.
Jag var på ett seminarium om att kämpa för sig själv.
Justin Tender. Det var i London.
Han är så andlig. Fantastiskt.
Han säger att allt börjar med maten.
- Och man ska dricka mindre. - Vad då? Vatten?
Anne sa att du var rolig.
Hon har velat låta oss träffas länge.
Ja, hon är en naturkraft, Anne.
Prata med mig. Hon är en mardröm.
Hur vet du att hon inte är min vän?
Om det är sant låtsas jag få en hjärtattack-
-så att de släpar ut mig i fötterna.
Berätta en rolig historia eller nåt.
Hon omsluter mig som en ful kostym.
- Jag kan inga historier. - Hitta på nåt.
Nu pressar du mig.
Varifrån kommer din charmerande brytning?
Jag är från Spanien. Född på Mallorca.
Jag trodde att det var Asturien.
Mina förfäder var därifrån. Så jag är kelt precis som du.
Varifrån kommer din familj?
Från ett fint grevskap som heter Downe.
Min far äger större delen av det.
Han vill att jag ska sluta med min konsthobby-
- och komma tillbaka och driva släktgodset.
Så du kom hit för att undfly din far.
Jag kom till London för att bli konstnär.
Men så blev jag konsult.
Nu tillbringar jag min tid på hotell i New York, Paris och London.
Jag vet inte var mitt hem är egentligen.
- Det är nog fortfarande i Dine. - Dine?
- Dan? - Downe.
María. -Ursäkta, David. Jag stjäl henne en stund.
Drick inte för mycket.
Nej, sir. Madame sa vad jag ska göra och inte göra.
Vad är det här för en fånig idé? Du håller väl på att dö här.
Det är som om jag skulle gå på rörmokarmöte.
Jag skulle sitta bredvid madame.
Men nån har visst flyttat på placeringskorten.
Den läskiga modedamen borde sitta här.
Prata inte som en husa. Säg bara ja eller nej.
Var riktigt omöjlig.
- Otrevlig. - Ja, sir.
Bob, María kan några riktigt bra historier. Visste du det?
- Nej, det visste jag inte. - Hon skulle just berätta en.
Madame Bernard, vill ni höra Marías historia?
Ja, självklart.
Tvinga henne inte. Hon är generad och väldigt blyg.
- Jag är väldigt otrevlig. - Sluta, du är jätterolig.
Alla är vänner här. Vem vill höra en rolig historia?
Alla är roliga med spansk brytning.
Den enda historia jag kan är väldigt vulgär.
Farbror Pedro brukade berätta den när han var full. Den är nog opassande.
- Nej, strunta i det. - Det behövs inte.
Man måste leva lite. Berätta nu.
Okej, om ni vill höra så får ni höra.
En familj sitter vid middagsbordet. Sonen frågar fadern:
"Pappa, hur många sorters tuttar finns det?"
Fadern blir överraskad och svarar:
"Min son, en kvinna går igenom tre faser."
"I 20-årsåldern är hennes bröst som meloner."
"Runda och fasta."
"I 30-och 40-årsåldern är de som päron."
"Fortfarande snygga, men lite hängiga."
"I 50-årsåldern är de som lökar."
"Lökar, pappa?" "Ja, man gråter när man ser dem."
Jätterolig!
Jag har inte berättat klart. Jag översätter från spanska i huvudet.
Hon är som Google Translate.
Dottern frågar modern:
"Mamma, hur många sorters snoppar finns det?"
Modern svarar: "Kära du, en man går också igenom tre faser."
Jag älskar fruns röst. Fortsätt.
"I 20-årsåldern är hans snopp som en ek."
"Mäktig och hård."
"I 30-och 40-årsåldern är den som en björk."
"Böjlig men pålitlig."
"Efter 50 är den som en julgran."
"En julgran, mamma?" "Ja, död från roten och uppåt"-
- "och kulorna är bara dekoration."
Fantastiskt!
Vilken grov historia. Den var inte ens rolig.
Jag har en till om en chorizo.
Nej, det räcker så. Tack.
Det är mer än nog. Tack, du är så...
Hon är så rolig.
Jag förstår varför pappa lär sig så mycket franska.
När jag ser dig vill jag lära mig franska genast.
Nej.
Hans fru tvingade honom att lära sig Molières språk.
Tack för det här. Det har blivit min favorit.
- Så du är hämnden. - Jag förstår inte.
Hon var hans golflärare.
Vad ska jag ha på mig för att se mer parisisk ut?
Kvinnor frågar mig alltid det.
- Det går inte att köpa. - Det är därför jag ber om råd.
Jag älskar det du gjorde i senaste numret.
Jag gör så gott jag kan.
Mormor sa alltid: "Berätta sanningen. Den är lättare att minnas."
Under terapisessionerna får jag höra så många lögner.
Men även lögnerna säger nåt.
Jag ska gifta mig med dig.
Och varför skulle jag svara ja?
Är alla kvinnor galna i dig?
Kvällen är ung.
Ursäkta att jag ignorerar dig, men tjejen bredvid är jättesexig.
Ingen fara. Jag är van vid att inte prata. Med Fedor.
- Ta henne! - Tack, kompis. High five.
Jag är inte försäkrad för high fives.
Får du ta på bröst?
Jag tror det, men det har jag aldrig gjort.
Hoppas att jag inte är för framfusig.
- Men du är jättevacker ikväll. - Tack.
Hur länge har du varit i Paris?
Hur länge har du legat med min pappa?
Är du galen? Jag är bara hans lärare.
Din pappa... Du låter så barnslig.
Du ser ut som ett barn. Jag vill ge dig smisk.
Din pappa sa att du är en oförskämd arbetslös alkoholist.
Men jag har dåliga sidor också. Berättade han om dem?
- Du är också väldigt elegant. - Jag är bäst i min prisklass.
Fanny, du kommer att bli min svärmor.
Som om du och din pappa vore de enda männen på jorden.
Jag förstår. Vad ska du med ägget till när du har gåsen?
Jag vill inte ha gåsen och jag gillar inte det ruttna ägget.
Käraste pappa...
och hans tidlösa vackra konkubin...
- Steven... - Ursäkta. Styvmor Anne...
Tack för att ni bjöd in mig till detta fantastiska ställe-
- där generositeten inte vet några gränser.
Vem tar notan, pappa? Det spelar ingen roll.
Jag skulle bara vilja tillkännage en sak.
Min förlovning med den här fantastiska varelsen.
- Vad var det du hette? - Dra åt helvete.
Det var ett ovanligt namn. Var inte blyg.
Doña María! Jag vill ha er välsignelse, ers höghet.
- Gratulerar. - Tack.
Kära gäster. Vi har äran att dela bord-
- med ett mycket begåvat underbarn, Gilles Durand-
-och hans lärare Fedor Krachinsky.
Gilles är bara nio år och behöver sova.
Han har en konsert i Wien imorgon.
Vi ska äta dessert när vi har fått höra...
"Sånger min mor har lärt mig" i arrangemang av maestron.
Just det. Varsågoda.
- Torka upp det här. - Gnugga, gnugga, gnugga.
- Du gjorde det länge. - Det är inte sant, Mandy!
- Prata inte, sa vi. - Jag fick dem att skratta, madame.
Till och med den läskiga modekvinnan.
Hörde ni det från andra sidan bordet?
Middagar är mitt jobb.
Jag kan följa fem konversationer samtidigt.
Vet du vad ditt jobb är, María?
Du kan inte ens känna igen skratt.
Du vet inte om du får folk att skratta-
-eller om de skrattar åt dig.
Hör du skillnad mellan... och...?
Så ni skrattar aldrig på riktigt?
Du skulle spela gästen som fattades. Tyst. Lätt att glömma.
Om nån får veta det här blir det genant för oss alla.
Att de skrattade åt en husas skämt?
Spela inte offer. Du vet att jag alltid har varit demokrat.
Det är deras inställning, inte min.
Ursäkta, madame. Jag drack för mycket.
Vinet är så gott. Jag har druckit det som juice.
Haut-Brion -82 är extremt dyr juice.
Bäst att vi går tillbaka innan de har spelat klart.
Nej, det räcker för ikväll. Gå och lägg dig.
- Kommer de inte att undra? - Låt mig ta hand om det.
Vi ses imorgon. Tack för allt, María.
Ska jag inte hjälpa de andra att städa?
Nej, inte ikväll.
Vi ses imorgon, madame.
- María? - Ja, madame?
- Du är jättefin i läppstift. - Tack, madame.
- Kom igen. - Lite hårdare.
Kom nu. Hoppsansa.
Du stinker! Vilket beteende!
- Okej... - Titta...
13 vid bordet. Och på grund av Judas...
Det är därför det betyder otur.
- Var är María? - Hon har gått och lagt sig.
Hon var balens drottning.
Han måste ut härifrån. Han förstörde nästan hela kvällen.
Och María var så nervös. Såg du skorna?
Vet du vad? Alla älskade henne.
Gör aldrig så mot mig igen.
Du improviserade. Du lyckades. Gratulerar!
David Morgan flirtade med henne. Vad i hela friden?
Lugn, lugn...
- Gratulerar, sa jag. - Hallå där!
- Hallå? - Hej, det är David Morgan.
- Bonjour. - Minns du den vackra María?
Jag tror det.
Du skulle inte kunna ge mig Marías telefonnummer?
Jag vill bara prata med henne...
om hon vill träffas nån gång.
Visst. Vänta ett ögonblick.
Jag ska leta fram hennes nummer. Ett ögonblick.
María! Skriv ner ditt telefonnummer, fort.
Jag förklarar sen.
Tack.
Hallå? Ja, jag har det här.
0689139134.
Ja, jag ska hälsa och tacka. Okej, hej då.
- Pappa. Gissa vad. - Vad då?
Inget. Jag drömde bara en mardröm.
- Din fransklektion, då? - Plus tard aujourd'hui.
Voulez-vous coucher avec moi ce-soir? Oui, volontiers!
- Sluta! - Jag gör ju det här för din skull.
Du lär dig inte franska för min skull längre.
Sean, ge María telefonen.
"Låt mig gå rakt på sak. Du är fantastisk. Cool men het också."
"Får jag träffa dig igen? Svara ja eller ja. David M."
Vad?
Fel nummer. Ingen sms: ar till mig.
- Det är David Morgan. - Du skämtar. Han skämtar.
"Jag kände nåt direkt när vi träffades."
Herregud! Det här är ditt fel! Och ditt!
- Det är María som får en Oscar. - Jag tror jag spyr.
Lycka till, María.
- María... - Det är inte roligt, Bob. Tyst.
Hände det nåt speciellt vid middagen?
Nej, madame. Inget speciellt.
- Han tåflirtade inte med dig? - Tåflirta? Vad är det?
Du vet... Så här.
Nej, madame! ¡Madre de Dios!
- Han tafsade inte på dig? - Nej, madame.
- Vad handlar det här om? - Vad då?
- Det var nånting... - Vad då?
- Jag kände nåt när han såg på mig. - Ja, vinet.
Du kände dig berusad, María. Inget annat.
Jag hjälper dig att bli av med honom.
Vad är det för telefon? Nokia? Har den affektionsvärde?
Du ska få en ny Iphone för att du står ut med Davids galenskap.
"Snälla, insistera inte." Varsågod.
- Jag slog Rose. - Knappt. Jag fick en åtta.
Ni är så duktiga, mina små stjärnor.
Du tittade ju inte ens! Du pratade med María!
- Jag har taggat dig på Instagram. - Hur många gillar?
Hämta era klubbor nu.
"Vi ses på Georges V klockan nio."
Herregud, jag är en idiot.
Han blir eggad av ditt motstånd. Han vill ha dig i säng.
Är inte Georges V en biograf vid Champs Elysées, madame?
Nej, inte i det här sammanhanget. Det är ett hotell.
Hotell Georges V...
Sluta larva dig, Steven!
- Jag förvandlar dig till en groda! - Åh, nej!
Okej, en prinsessa. Men bara till midnatt. Sen... poff!
Abrakadabra!
Jag litar inte på henne. Vi borde berätta för David.
- Nej. Åtminstone inte än. - Vad då "inte än"?
Låt honom intyga att tavlan är äkta först.
Jag vill inte att han ska tro att vi är lögnare.
Det är en äkta Caravaggio. Trassla inte till det nu.
Vad ska vi se?
En skräckfilm så klart. Så att du kastar dig i mina armar.
Madame... Anne, vår vän, trodde att det var hotell Georges V.
Anne vet ingenting om romantik.
Jag måste berätta en sak direkt, María.
Jag vet vem du är.
Jag menar, jag vet vem du egentligen är.
Nån berättade på bjudningen. Jag lovade att inte säga vem.
Herregud! Det var Steven. Han skulle inte...
Det spelar ingen roll. Jag bryr mig inte.
Det gör ingen skillnad för mig.
- Är det sant? - Ja.
Känner du verkligen så?
- Sa han att jag har en dotter? - En prinsessa, säkerligen.
Nu pratar vi inte mer om det.
Vet du att de skulle förstöra dem?
Det var en stor skandal på sin tid. Som allt nytt.
Folk blir rädda när de inte kan koppla ihop en känsla med en annan.
- Och hur känner du dig just nu? - Tom.
Låt oss önska en sak.
- Mår du bra? Du ser ledsen ut. - Oroa dig inte. Jag mår fint.
Din mor har aldrig varit så lycklig.
Jag skickar den här så har du den på lördag.
- Jag önskar att du kunde komma. - Det hade jag också velat.
- Titta, mamma. - Får jag se?
- Var har du varit? - Ute och shoppat lite.
- Mår du bra? - Ja, men jag är utsvulten.
María bad just att få gå. Hon gick just.
Mandy är med barnen.
- Hade hon smink? Läppstift? - Ursäkta?
Det är nåt konstigt med María. Tro mig.
Kan du berätta om det över en stek på bistron runt hörnet?
Hon träffar honom. Hon kom sent i morse och verkade ha knullat.
Herregud!
- Jag kommer! - Kom, Bob!
Herregud! Tänk om det började brinna.
- Du rör dig som en sköldpadda. - Ja.
Vi följer efter henne.
Starta! Kör fort, som fransmännen.
- Kör! Herregud! - Håll tyst.
Tala inte så till mig!
De parkerar. Kör runt kvarteret! Fort!
Fint, eller hur?
Snälla... Han kan inte mena allvar.
De är på Petit Bistrot d'Auteuil.
Uppenbarligen. Jag är inte blind.
Det är en av mina favoritrestauranger. Jag menar...
Det är åtminstone mat.
Kan vi åka hem nu? Ge henne sparken imorgon.
Det kan jag inte. Det är hon som håller ordning.
Det är du som har lärt upp henne.
Hon är ingen biokemist. Bara en husa.
Det tar minst en halv dag att lära sig vika mina kjolar.
Det är katastrof!
Du överreagerar, men jag ska prata med henne.
Kan han vara förälskad i henne? Är det möjligt?
Erkänn att hon har snygg rumpa.
Dammsugning kanske är nya inneträningen.
Hon är hemskt ful, eller hur?
Jag vet inte. Hon har en sorts charm.
Herregud, inte du också!
Vad sägs om att vi går in och äter middag?
- Då skulle de se oss! - Det är hon som är den skyldiga.
- Så gott. - Allt är nytt för dig.
Du är som ett barn, María.
Och efter middagen ska vi leka.
Du vet väl att jag är djupt troende, David?
Jag vet. Du ropar på Gud när du ligger med mig.
Jag är kanske ett barn, men du är en tonåring.
- Sexgalen. - På det värsta sättet.
- Som tonåring ville jag bli präst. - Herregud.
Du säger du hans namn igen. Jag börjar bli svartsjuk, María.
- Som en bilolycka i slowmotion. - Jag har aldrig sett dig sån här.
Det är som min egen lilla katastrof.
Hon vet vad vi har för färg på underkläderna.
Hon vet när vi har sex och när jag kräks.
- Kräks du fortfarande? - Inte så mycket.
Jag vill bara förbli... sexig.
- Vänta. - Vad gör du?
- Jag ska på jakt. - Efter vad då?
Herregud, det är inte 1878.
- Jag ville skicka blommor. - Vad då för blommor?
Ge mig en adress så får du se.
Var inte rädd för mig, María. Jag lovar och svär.
Fullkomlig diskretion.
Under tiden... En present till dig.
Herregud!
- Jag kan inte ta emot... De är... - Perfekta.
Till ditt hår. Till dina ögon.
Till din tatuering, min vita prinsessa.
- Jag måste berätta sanningen. - Gör inte det.
Då tror han att vi driver med honom. Det har jag inte råd med.
- Har vi pengaproblem? - Absolut inte.
Men monsieur Antoine Bernards museum måste ha en Caravaggio.
- Jag vill vara tillmötesgående. - Om den nu är äkta.
Jag gör vad som helst, bara du håller tyst.
Äntligen, dr Schwiman.
Allt väl? Jag såg sms: et om att det var en akutsituation.
Nej! Jag kommer att döda henne!
Vad händer? Ligger du i sängen?
- Ja. - Det är mitt i natten hos dig.
- Tänker du lyssna eller? - Det är mitt i natten.
- Ser du? - Om du hade ringt tidigare...
- Hej, doktorn. - Hej, Bob.
Snälla Bob, det här är en privat konsultation.
Okej, jag bara...
Jag har fått kämpa hela livet.
För allt. Män också.
Hur kan den här husan väcka såna känslor?
- Fortsätt. - Jag känner mig så ensam.
Även i ett rum med en massa människor. Jag känner mig ensam.
Allvarligt talat?
Berätta sanningen, María.
Vad är din hemliga dröm? Alla har en hemlig dröm.
Jag har gett upp drömmarna. Jag har enkla önskningar.
- Att min dotter är lycklig... - Berätta sanningen. Kom igen.
Alla har ett projekt. Du måste ha en plan.
Det kommer att låta löjligt.
Gullet, inget du säger kommer att låta löjligt för mig.
Berätta. Vad är det?
Jag vill uppfinna ett halvpaket med bakpulver.
- Bakpulver? - Ja. Jag lagar mycket mat.
Och i inget recept ska man använda hela paketet med bakpulver.
Det är alltid halva paketet. Sen står resten i skafferiet.
Men man använder det aldrig. Man är rädd att det har blivit för gammalt.
Eller så vet man inte om det verkligen är halva paketet kvar.
Kanske är det mer, kanske mindre.
Jag förstår. Det är väldigt smart.
- Du är en ovanlig kvinna, María. - Ja, det är jag.
Du kanske kan laga mat åt mig nån gång? Hemma hos dig?
Jag kan värdera din Velázquez.
Jag kan följa med till Madrid och träffa din familj.
Jag är bra på att smöra.
- Buenas noches. - Buenas noches, cariño.
- Madre mía... - Qué rico.
- Qué r-r-rico. R-r-r. - Qué rico.
Bonsoir, monsieur! Bonsoir!
- Vad är det för kläder? - Dr Schwimans idé.
En övning för att utplåna min ilska mot María.
- Är du svartsjuk? - Sluta.
Anne, du är en vacker kvinna.
Men det var inte därför jag gifte mig med dig.
Du är svartsjuk för att du är osäker.
Det är klart! Vi har ju aldrig sex!
Världen är full av unga, vackra kvinnor. Och Paris är värst.
Hyscha inte på mig. Vi har ju doktorns order.
Jag måste ta det här.
Banken flåsar mig i nacken, Bob. Dina konton börjar bli tomma.
Vi behöver verkligen pengarna för tavlan.
Hur mycket tid har jag?
En månad innan de börjar beslagta grejer.
Jag kan inte göra nåt mer utan dig här.
Hur var din kväll?
Ni skrämde mig, madame. Mår alla bra?
- Ni är aldrig uppe så tidigt. - Hur vet du det?
Ursäkta. Jag ska laga frukost.
- Vad är det i påsen, María? - I den här, madame?
- Just det. - En klänning från kemtvätten.
Utan klädhängare eller plastöverdrag?
Den ska till kemtvätten. De hade stängt igår.
Jaså? Du sa ju att du just hämtade den?
Ibland rör jag ihop engelskan, madame.
Nej. Din engelska är perfekt.
- Visa mig klänningen. - Det...
- Ge mig klänningen, María. - Ja, madame.
Den är smutsig. Den ska till kemtvätten.
Den är min. Men jag har inte haft den på flera månader.
Och den luktar av din billiga vaniljparfym.
Jag känner ingen lukt.
Jag litade på dig, María.
Du fick sitta vid mitt bord. Jag trodde att du var ärlig.
Har du mina underkläder på hotellet med honom?
- Nu förstår jag inte, madame. - Jag avskyr när folk gråter.
Jag är hemskt ledsen.
Skynda på nu. Barnen kommer för sent till skolan.
Jag är hemskt ledsen, madame. Jag vet inte vad jag ska säga.
- Jag är förälskad och... - Snälla, sluta!
Jag är inte din vän! Få slut på det här tramset nu!
Tänk på vad som är viktigt för dig och din dotter.
Ja, madame.
- Hur mår hon, förresten? - Fortfarande bra, tack.
Snart är det freestylefinal.
Jag är stolt över att betala studierna åt en sån fin tjej.
Det vore hemskt tråkigt att behöva sluta med det.
Ja, madame.
Sluta! Han kommer inte att ringa! Du hör inte till den här världen.
- Han vet vem jag är. - Nej, men det gör världen.
Är det ett filippinskt ordspråk?
María! Vi serverar, de äter.
De älskar inte såna som dig, Josiane eller mig.
Vi är slavar.
Hur kan du säga så, Mandy? Är du galen?
Jag är lika mycket värd som madame, även om jag serverar hennes te.
Vi är människor. Du måste respektera dig själv.
Vi jobbar för våra barns skull. De kommer att bli starka.
- Vad har det med kärlek att göra? - Allt.
Det finns ingen kärlek.
HUSAN
Ska du visa mig Paris bästa bageri? Som om du visste bättre än jag.
Jag skulle vilja ha två knapriga croissanter.
- Sa jag rätt? - Perfekt.
Låt mig beställa nåt mer.
Två chokladbullar och en baguette, tack.
Hur säger man "citrontårta"?
Tarte au citron.
Nej, nu räcker det.
Vi kommer att bli jättefeta, Bob!
Har den äran till dig
Grattis, gubben!
Nu leker vi, barn!
- Vad tror du? Pojke eller flicka? - Nu ska vi se.
Du försöker luras.
Jag känner... Det är tvillingar, eller hur?
- Herregud! Otroligt! - Jag sa ju att hon var fantastisk.
När det är två vet jag inte.
- Bättre än ultraljud, eller hur? - Ja.
En av er är orolig. En av er är förälskad.
Oroa dig inte. Han kommer att ringa och bjuda på en resa i helgen.
Äntligen kommer George Clooney att ringa.
- Vad mer? - Åk. Säg ja.
Livet är inte alltid trevligt, så njut medan det är det.
- En av er får en trevlig helg. - Det kanske är du.
Den jag pratar om vet precis vem hon är.
- Ska vi öppna presenterna, madame? - Är du berusad, María?
Ni amerikaner och vapen... Vi har ingen chans.
Vi får vapen när vi är tio.
Så att vi inte ska leka med leksakspistolen mellan våra ben.
- Funkar det? - Skuldkänslorna gör det.
Jag har alltid lite skuldkänslor när jag har sex.
Det måste vara utsökt.
Berätta allt om det.
Då var vi framme.
Så fint det är!
- Är det ett hotell? - Nej, min kära. Det är det inte.
Du ska få bevittna mitt tillkännagivande.
- Schack. - Nu tar jag dig!
- Vad har flugit i dig? - Vi kan väl ha sex? Eller rymma?
Vi kan ha sex ikväll och rymma imorgon.
Kom nu.
Det bästa med schack är visionen.
Man vet vart man är på väg, men ingen annan har nån aning.
Det finns ingen vision i schack, bara möjligheter.
Jag har mina egna genvägar, mina turknep.
Ner och lukta på blommorna!
- Vad är det? - Jag kan inte gå in.
- Skäms du över mig? - Självklart inte, David.
Du vet vem jag är. Jag kan inte beblanda mig med dem.
Kära María. Det är 2000-tal.
Drottning Elizabeth äter middag med Jay-Z. Kom nu.
Stefan Zweig sa att han älskade schack-
- för att det inte har med tur att göra.
María! María!
De kommer att skicka iväg mig.
María!
Älskar alla barn i världen dig?
Nu leker vi!
Mina herrar! Kan jag få er uppmärksamhet?
Jag har nyheter från London.
- Tavlan är autentiserad. - Halleluja!
- Gratulerar, min vän. - Tack.
Vi har mycket att fira idag.
Först vår vänskap. Våra fruar, våra familjer.
Och låt oss inte glömma Michelangelo Marisi da Caravaggio. Den skurken.
- Och sexförbrytaren. - Han hade åtminstone kul.
Smaka. Ett av världens bästa viner.
- Bourgogne. Skål för livet. - För livet.
- För livet.
Tack.
De är med den portugisiska barnflickan och tar en tupplur.
Tack så mycket.
Du måste ha den magiska förmågan.
Berätta om dig själv, María.
Den mystiska kvinnan som har stulit Davids hjärta.
Eller hans lever. Hans hjärta är svårt att stjäla.
Det är lätt att stjäla men svårt att behålla. Jag är ju irländare.
När blev irländare experter på kärleksaffärer?
De ska ju vara glada fyllon.
Fransmännen begår äktenskapsbrott och engelsmännen sysslar med smisk.
Amerikaner har sex som om de invaderar ett land i tredje världen-
-utan att behöva betala.
Jag kan förklara det.
I Frankrike är vi otrogna för att förbli gifta.
Engelsmännen... Efter 20 års bestraffningar på internatskolan-
-och kamp mot homosexuella känslor-
- vågar de bara prata med en enda tjej.
Sen är det avklarat för resten av livet.
- Vad tror du, María? - Jag är en gammaldags spanjorska.
Jag anser att äktenskapet är viktigt.
Så du ljuger inte för nån? Intressant.
Hon är bedårande. Som från 1800-talet eller nåt.
Tror du att kvinnor var kyska då?
- Har du läst en bok nån gång? - Ja. Snart har jag färglagt den.
Allvarligt. Synden har funnits lika länge som människan.
De behövde en ursäkt för att uppfinna dygden.
Så Anne... Hur träffade du María? Hon vill inte berätta.
De är väldigt hemlighetsfulla om sin vänskap.
- Jag vet inte ens när de träffades. - Varför sånt hemlighetsmakeri?
Jag är deras husa.
Jag har tvättat deras underkläder och städat deras toaletter i...
Är det tio år nu, madame?
Nej, nej. Vi reste när vi var yngre.
Vi åt på de finaste restaurangerna.
Har ni ätit på Alain Ducasses nya restaurang i Italien än? L'Andana?
Herregud! Ni måste åka dit! Köttet är helt fantastiskt.
Hur kan du äta så mycket och hålla dig så smal?
Hon har alltid varit sån. Hon är född sån.
Vacker. Åldras aldrig. Hon är ett mysterium.
Tack, raring.
- När ska ni tillbaka till New York? - Snart.
- Ska vi... Ska ni åka? - Ja.
Jag har en investerare i New York att döda.
Jag ska åka hem och packa. Jag tar med mig barnen och personalen.
Men det förändrar väl ingenting? Vad är väl några kilometer?
María...
Inser du vilken knipa vi sitter i på grund av dig?
Jag har aldrig bett om nåt, madame.
- Han bara... - Bra att du inte bad om nåt.
Du är husa, inte prostituerad.
Det är inte som ni tror, madame. Han är djupt förälskad i mig.
Äkta kärlek. Det sa han. Och som han håller om mig på natten...
- Som han ser på mig... - Lyssna på mig, María.
- Snälla Anne... - Kalla mig inte Anne!
Du utnyttjade min snällhet och ljög för mig.
Jag gjorde bara som ni bad mig, madame.
Jag satt med vid bordet för att ni bad mig.
Jag vill inte såra dig. Jag vet att ditt liv är svårt.
Men du har tagit dig vatten över huvudet.
Hur ska jag förklara utan att såra dig?
Det här är inte din värld.
Om dina åsikter verkligen var intressanta och hade en grund-
- och kunde påverka, varför skulle du vara husa?
För att jag är invandrare från Spanien. Jag hade inget val.
Cervantes, El Bulli, Almodóvar, Antonio Banderas.
De är spanjorer och de är inte husor, eller hur?
Han älskar mig, madame. Ni kanske också borde tro på kärleken.
Du är förälskad! Du sjunger och äter inte.
- Jag äter. Men inte så mycket. - Det är så det börjar.
Snuskigt genialt! Jag har läst den.
- Säg att det är sant. - Det är sant. Som den första.
Men den här gången är det inte Anne och min far, utan Anne och husan.
Stencoolt. Och politiskt.
- Hur slutar den? - Vem vet?
- Illa. - Häng med.
- David! Hur mår du? - Hej, Anne.
Så lustigt. Jag ville bjuda på dubbeldejt med min vän.
Den söta brunetten, Jane.
- Jaha... - Hon kan verka lite tråkig först.
Men hon är lite ensam efter skilsmässan.
Hon vet inte vad hon ska göra med alla miljonerna.
Hon är visst en tornado i sängen.
Du tror visst att jag är nån sorts gigolo, Anne.
- Jag är bara en ödmjuk akademiker. - Du har visst andra talanger.
Då kan jag väl bjuda ut dig?
Varför inte? När min älskade make är bortrest.
Men under tiden frågar jag Jane.
- Har inte María berättat än? - María?
Jag trodde att den mardrömmen var över.
Jag ville ringa. Jag trodde att det skulle ta slut fort.
Jag är förvånad själv. Men hon tjusar mig.
Jag höll igen, för att jag är en trevlig människa.
Men jag måste berätta nåt som du inte får föra vidare.
Ingen ska bli generad.
Jag beklagar. Det var trevligt att se dig. Jag ringer dig.
Inte för hårt.
- Då var det klart. - Okej.
Okej. Nej, det går bra.
Hej, det är David Morgan. Lämna ett meddelande.
Hej, David. Det är jag, María.
Hoppas att du mår bra. Jag har skickat sms.
Hoppas att du har fått dem. Och... Ring upp mig.
Ta hand om dig.
Han kanske har råkat ut för nåt. En olycka.
Jag vet vilken olycka som händer en man som inte ringer upp.
Det är en olycka med tuttar.
Det är omöjligt. Han var så förälskad i mig.
Man skickar inte sms. Man väntar.
På franska säger vi fais-le courir, "få honom att springa".
Så att han lär sig en läxa. Alltså... Jag vet inte.
En dödlig ville gifta sig med min fru?
Ja, och jag blev tvungen att bemöta hans våldsamhet.
Var det en prins från det här landet? Eller självaste kungen?
Han som regerar över det här landet. Proetus son.
Alltså den dolda meningen bakom husans ord.
- Det här är inte så professionellt. - Quasimodo tittar inte.
Quasimodo hade gillat det här.
Jag förstår att du är generad efter allt som har hänt, María.
Men du är fortfarande viktig i det här huset.
Bob och jag ska ge dig löneförhöjning till jul.
- Tack, madame, men det behövs inte. - Dumheter.
- Serverar du te och kaka till två? - Ja, madame.
Nu när ni har så mycket plats på väggen...
Om ni vill hålla er kvar i 1600-talet har vi den här...
Enastående. Verkligen.
Men Christie's har auktion i London om några veckor.
Vi kanske ska köpa nåt modernt? En Delacroix?
Herregud, så vacker!
Jag vet inte vad jag ska säga. Jag måste visa Bob.
- Är han inte här? - Han har fransklektion.
Hans brytning är så festlig. Paris har gjort oss gott.
Vi är lika förälskade som när vi träffades.
- Hej då, Steven. - Hej då, María.
- Har du hittat ditt slut? - Jag vet inte än.
Vet du en sak?
En kvinna jag tyckte om en gång sa åt mig att inte förakta folk.
Att folk älskar lyckliga slut. De kan inte stå emot.
Hjälten springer och kysser henne i regnet.
Folk älskar det.
Verkligen?
Folk.
Text: Åsa Tålig www.sdimedia.com